![](/sites/default/files/2021-05/vesper_invention_of_the_cross-15.jpg)
בבזיליקה של כנסיית הקבר שבירושלים, קפלה במעמקי הכנסייה מזכירה את הגילוי ומציאת הצלב של ישוע המשיח. על מנת לתת כבוד למקום קדוש זה, הכנסייה של ירושלים שמרה עד היום את יום החג המוקדש לגילוי ("אינבנטו" מהשפה הלטינית) של הצלב הקדוש, יום חג שנדחק על ידי הרפורמה בליטורגיה של שנת 1969.
האירוע בכנסיית הקבר מתקיים בכל שנה ב-7 במאי, כשנחוג לזכר ה-7 במאי בשנת 351 כשצלב ענק ונואר הופיע בשמיים, מעל לגולגולתא הקדושה, נמתח רחוק עד הר הזיתים, כפי שמציין ומצאר סיריל הקדוש מירושלים. אותו קדוש מזכיר את האירוע של מציאת הצלב, או גילויו של הצלב האמיתית על ידי אימו של הקיסר קונסטנטיוס, הלנה הקדושה, בירושלים בשנת 326, במקום שלא רחוק מהגולגולתא. היה זה שם במחצבה, היכן שהצלב של ישוע נזנח.
במהלך התהלוכה שמתקיימת בכל יום בכנסיית הקבר, ביום של ליל השימורים של טקסיות, האחים הפרנציסקאנים נשארו למשך זמן ארוך יותר מהרגיל בקפלה של הלנה הקדושה. שם, לבושים בבגדי כהונה בצבע אדום וזהב ולפני השריד של הצלב האמיתי, הקוסטוד של ארץ הקודש, האח פרנצ'סקו פאטון, ערך את תפילת הערבית הראשונה, בנוכחות של האחווה הפרנציסקאנית של כנסיית הקבר.
בשעות המוקדמות של ה-7 במאי, יחד עם המקראות של ליל השימורים של יום החג שנלקחו מההיסטוריה של הכנסייה מאת רופינוס הקדוש, האחים הפרנציסקאנים של הקוסטודיה עברו לאחר מכן לאפיזודה של גילוי ומציאת הצלב האמיתי: הלנה הקדושה יכלה לזהות את הצלב האמיתי של ישוע מתוך שלושת הצלבים שנמצאו, משום שצלב זה ריפא אישה שהיתה חולה מאד.
"ישנו סיכון שבעולם זה, אפילו אנו הנוצרים מאבדים את תחושת הצלב ועלינו לגלות מחדש את ערכו", אמר הקוסטוד של ארץ הקודש, בדרשה של סעודת האדון הטקסית ב-7 במאי. "עלינו למצוא מחדש את הצלב, קצת בדומה להלנה הקדושה, ולמצוא את הצלב האמיתי, האחד! לא כל צלב מרפא ומושיע, אלא רק זה האחד של ישוע".
האח פרנצ'סקו פאטון לאחר מכן רצה להזכיר את האפיפיור שדיבר נגד הטרנד של העולם החילוני שמרוקן או מסיר את הצלב של ישוע מבחינת משמעותו: החל מהאפיפיור שאול ה-6 בשנת 1969, ועד האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 1994, ועד לאפיפיור פרנסיס. בתאריך ה-27 במרץ 2020 האפיפיור התפלל בטיילת של כנסיית פטרוס הקדוש ברומא, לפני דמותו של ישוע הצלוב, ואמר: "יש לנו עוגן: בצלבו אנו נושעים. יש לנו הגנה: בצלבו אנו נגאלים. יש לנו תקווה: בצלבו אנו נרפאים וזוכים לחיבוק כך ששום דבר ואף אחד לא יפרידנו מאהבת הגואל [ישוע המשיח]."
"כיום, ממש כמו בתקופה של הלנה הקדושה, אנו זקוקים למצוא ולגלות את צלבו של ישוע באם אנו רוצים לחוות את הריפוי של הלב ואת הישועה, אם אנו רוצים להמשיך לחיות עם תקווה ואם אנו רוצים למצוא את התחושה של חג הפסחא לסבל שלנו ולצלבים שלנו", סיים ואמר האח פאטון.בסיומה של סעודת האדון, השריד של הצלב האמיתי נלקח בתהלוכה בבזילקיה, כשסבבו שלוש פעמים סביב קברו הריק של ישוע, כשהאחים הפרנציסקאנים שרו את המזמור של הצלב: "הו הצלב, התקווה היחידה שמביאה את שמחת חג הפסחא".
ביאטריס גוארארה