![](/sites/default/files/articles/images/34392_g.jpg)
800 השנים של הנוכחות הפרנציסקאנית בארץ הקודש היו במרכז הכנס הבינלאומי כשהתימה היתה "דו השיח בין תרבויות והדתות בקידום השלום: 800 שנים של נוכחות פרנציסקאנית בארץ הקודש", אשר נערך באיטליה בין התאריכים 20-21 בדצמבר. הכנס אורגן על ידי מספר גופים וארגונים - משרד החוץ ותאגידים בינלאומיים, המחלקה למיעוטים דתיים בעולם וכבוד לחירות דתית, הקוסטודיה של ארץ הקודש, המכון התיאולוגי של אסיזי והאוניברסיטה האפיפיורית אנטוניאניום, כשהכנס נמשך יומיים והתקיים בשני מקומות בעלי משמעות רבה. המקום הראשון היה ברומא, בלב הנצרות, והנושא היה "מפרנסיס הקדוש לאפיפיור פרנסיס" נבואה של עולם מפויס". היום השני התקיים באסיזי, במרכז של המסדר הפרנציסקאני, והנושא היה "פרנציסקאנים בארץ הקודש, מהמקורות ועד ימינו אלו. מילים ומחוות."
הקוסטוד של ארץ הקודש, האח פאטון, במהלך נאומו בכנס ברומא, ציין כי פרנסיס הקדוש דחה את הרעיון של אדם לאדם זאב. המונח הומצא על ידי פלאטוס במאה השלישית לספירה והיה לידוע ומפורסם על ידי הפילוסוף הובס במאה ה-17. "במקום זאת, פרנסיס הקדוש התעקש" הזכיר פאטון, "שתמיד אדם לאדם אח אפילו אם הוא יריב, שודד או משתייך לאמונה אחרת. האויב הוא בתוכנו, כך יכול היה לומר הקדוש מאסיזי." החל מהרגע שהפרנציסקאנים הראשונים ולאחר מכן הקוסטודיה של ארץ הקודש, נוצרו על ידי האפיפיור קלמנט ה-6 בשנת 1342, יש תמיד את אותו תפקיד של הכללת "אחים", המאופיינת על ידי כבוד לרב תרבותיות.
"הנצחה של 800 השנים של הקוסטודיה של ארץ הקודש", אמר שרר החוץ אנג'לינו אלפאנו, "מייצגת אקט של מדניות חוץ. דו שיח מעולם לא היה מובן מאיליו ותמיד אינו קל, אולם הוא הדרך האפשרית היחידה [קדימה]. הזדמנויות לדו שיח, כשאנו רוצים לדבר, תמיד קיימות."
"פרדריקו השני ואל מאליק הצליחו משך מספר עשורים בהגשמה של אוטופיה של ירושלים פתוחה באמת", אמר ההיסטוריון פרנקו קרדיני. בשנת 1229 החומות אפילו הוסרו. היתה זו אוטופיה שלא נמשכה זמן רב עקב פלישות בגלים, אולם זה עדיין מאד רלוונטי."
בסיום החלק הראשון של הכנס, קרדינל סנדרי תיאר כיצד הפרנציסקאנים מייצגים כח נבואי, אשר "הופך גיוון לעושר."
"המחויבות שלהם לכלול לא רק את בניו של פרנסיס הקדוש, אלא גם את מי ששואף לשלום, משום שמירושלים, השלום מגיע לכל אחד מאיתנו."
באסיזי, הכנס החל בבוקר של ה-22 בדצמבר כשהתימה היתה "פרנציסקאנים בארץ הקודש, מהמקורות ועד ימינו אלה, מילים ומחוות", כשהדוברים כללו את האח הפרנציסקאני מאורו גמבטי, האח הממונה האחראי של המנזר הקדוש, האח הפרנציסקאני ג'וליו מישליני, הדיקאן של המכון התיאולוגי של אסיזי ומונסיניור דומניקו סורנטינו, הבישוף של אסיזי-נוקרה אומברה-גאלדו טדינו. האח הממונה האחראי של פורציאונקולה, האח ג'וזפה רנדא, קיבל את פניהם של הנוכחים. הוא הסביר כיצד פרנסיס בדיוק בכנסיה קטנה של מרים של המלאכים, הבין את הקריאה שלו להיות מביא שלום, וכיצד הוא יכול היה מאוחר יותר להתנסות בחסדים רבים שם ובסוף עזב את העולם כאדם חופשי, שמח לפגוש את האל שברא אותו, הזין אות והמתין לו. "מה שפרנסיס מאסיזי התנסה בו יכול להתרחש עבור כל אדם שפותח את עצמו לחסד האל,"אמר. נאומים ותפילות על ידי נציגי שלושת הדתות המונותיאיסטיות (יהודים, מוסלמים ונוצרים) התקיימו לאחר דקלום קהילתי משותף של מה שמכונה "תפילה פשוטה", שהביא את האירוע סיומו.